Man kan undra hur de lyckades gräva de här tunnlarna?
- Vi går in en bit till. - Jag har hittat något!
Hanako, vi soldater gräver.
Vi gräver hela dagarna.
Det här är hålet kommer vi att strida i... och dö i.
Hanako... kan det vara min grav som jag gräver?
Idag begav jag mig till min postering, där mina män väntar på mig.
Jag ska tjäna och dö för mitt land.
Jag har ordnat mina affärer-
-men jag är ledsen över att jag inte hann ordna köksgolvet innan jag åkte.
Jag oroar mig fortfarande över det... be Taro att ordna det så fort han kan.
Vilken jävla ö. Amerikanarna kan gott ta den.
Inget växer här.
Det stinker och så är det varmt, sen finns det inget vatten här.
- Det här är en del av vårt heliga land. - Det finns inget heligt här.
Vi borde ge ön till amerikanarna, så vi kan få åka hem.
Saigo! Soldat! Vad är det du säger?
Jag sa; slår vi amerikanarna, får vi åka hem!
Du där! Var det han sa?
Ja, sir!
- Jag är Kuribayashi. - Välkommen, jag är amiral Ohsugi.
Hur länge har ni fått vänta på mig?
- Tre timmar, sir. - Jag ber om ursäkt för det.
Jag fick inte annonsera min ankomst efter Yamamoto-incidenten.
- Jag förstår. - Min adjutant, löjtnant Fujita.
Mår ni inte bra, amiral?
Det är ingen fara, sir. Jag har bara lite svårt för vattnet här.
- Det var synd. - Er logi är den här vägen.
- Jag skulle vilja se ön först. - Ska jag hämta ett fordon?
Nej, vi går. Det är bra för hälsan.
Det är kanske det som fattas.
Det där måste vara Suribachi.
- Era opatriotiska bönder! - Sluta!
- Ställ er upp! - Vad håller ni på med?
De här soldaterna...
- ...konspirerade med opatriotiska ord. - Jag förstår.
Och ni har ett överflöd av soldater så ni kan ta två stycken ur tjänst?
- Nej, sir. - Sluta då upp att slå dem.
Ta bort deras lunchranson istället.
En bra kapten använder sin hjärna och inte bara piskan.
- Vad är det här? - Skyttegravar, sir!
Varför gräver de här?
Det är här som amerikanarna förmodas att landstiga.
- Säg åt dem att sluta genast. - Men... general...
Se till att de får ordentligt med vila. De ser ut som om de kommer från mars.
Sluta gräv! Sluta gräv!
Det var lika bra. Jag har inte mått så bra i magen.
Skål till general Kuribayashi... en bra befälhavare.
- Bättre än saké. - Jag hörde att han har bott i Amerika.
Han kanske inte vill att vi gräver, för att han gillar amerikanare?
Nej, din dumskalle. Han studerat i Amerika.
Så nu vet han hur man ska slå dem.
Jag hörde från en i 204:e, att en annan general skulle ha kommenderat här-
-men han ville inte ha jobbet.
Så premiärminister Tojo gav jobbet till Kuribayashi istället.
Nozaki, du hör en massa saker-
-trots att öronen dina är fulla av vax.
Du kan inte lita på någon från 204:e, för de är en del av flottan.
Kuribayashi måste vara en utmärkt general.
För vi gräver inga skyttegravar längre, eller hur?
Värmen var värre än jag trodde.
Ön var större än väntat. Jag är helt slutkörd.
- Ito anmäler sig för tjänstgöring! - Tack för att du kunde komma så snabbt.
- Hur många plan har vi till förfogande? - 41 zekes och 13 bombplan, sir.
Vi förlorade 66 plan när vi gav Saipan understöd för några dagar sedan.
Då får vi förlita oss på att flottan hjälper oss.
Är det här försvarsplanen?
Var kommer armén vara stationerad?
- Jag vet inte. - Har ni inte samordnat med armén?
Det är helt enligt marinens regler tills fienden landstiger...
Det här är ett riktigt krig! Jag antar att ni är medveten om det?
Det här kommer inte att gå. Alla insatser är fokuserade på stranden.
- Flytta artilleriet högre upp. - Vi har precis flyttat ner dem, sir.
Flytta tillbaka dem då.
Samordna det med armén, befästningen vid Suribachi är prioritet.
- Jag ska promenera lite till. - Men det är becksvart ute, sir.
Jag vet.
Den här kommer bli besvärlig.
Det brukar kommendörer vara, sir.
Ett till? Du vet väl att breven bara går iväg om det finns en båt tillgänglig?
Jag har en stor släkt.
Hur kan det då komma sig att alla är adresserade till din fru?
- Det är till att vara nyfiken. - Jag ska göra dig en tjänst.
Annars kommer inte breven fram.
Vad gör du?
Jag jobbade på censuravdelningen i Tokyo innan jag blev förflyttad.
Degraderad, menar du.
"Till Hanako, vi soldater gräver. Vi gräver hela dagarna."
Nej, nej, nej, det här kommer aldrig att gå igenom.
Får jag tillbaka brevet.
Så där ja, du kommer att tacka mig för det här, Saigo.
Nästa!
Bra!
Skjut!
En gång till! Sikta!
Saigo!
Är du blind? Ser du inte tavlan?
Min sexåring skjuter bättre än du. En gång till!
Vilken skamfläck! Och du ska kalla dig för kejserlig soldat?
Ikväll rengör du alla kängorna i din trupp.
Ställ dig där borta!
De borde lära sig göra rent vapnen istället för att putsa kängor.
Adjutant!?
- Vad gör stridsvagnarna här? - De är tagna ur bruk, sir.
- De väntar på delar. - Hur länge har de väntat?
En månad ungefär, sir.
Taro, Amerika är fyllt med bilar.
De är så många att man måste vara väldigt försiktig när man korsar gatan.
Taro, uppför du dig ordentligt? Lyssnar du på din mor?
Jag saknar dig.
Adjutant, evakuera civilisterna härifrån så fort som möjligt.
Ska ske, sir.
Hanako, vi har en celebritet här...
...den olympiske mästaren i hästhoppning, baron Nishi.
Han har anlänt från Tokyo och ska leda det 26:e pansarregementet.
Nishi är väldigt stilig och det går rykten om hans kvinnliga charm.
Men... det finns inga kvinnor kvar på ön att uppvakta.
Överstelöjtnant Nishi! Ni har tagit med er hästen!
Från Chichi Jima.
Jag var kavallerist tidigare som ni vet.
Jag vet... och jag ser fram emot att få tjänstgöra...
...med en general som förstår sig på hästar.
Det var goda tider... när vi red genom slagfälten.
Det var något helt annat än de där apparaterna.
Jag kan skicka efter en häst till... så vi kan rida tillsammans.
Mina dagar på hästryggen är över.
Men berätta gärna om hästen som du vann olympiaden med.
Hingsten, Uranus.
Vilken fin rygg han har.
Jag köpte Uranus i Italien.
De var bara glada att bli av med honom.
Han var helt vild och ingen kunde tämja honom, men jag sa till dem att...
...en så tjurskallig häst var perfekt för mig.
Kom och ät middag med mig ikväll. Jag känner för att dricka.
Det ska vi nog kunna ordna.
Hur lyckades du få tag i en Johnnie Walker?
Jag har redan druckit från den.
- Det här är tyvärr allt vi har. - Så länge vi har den här, är det okej.
- Vad är det med den tomma tallriken? - Jag har sagt till kocken-
-att alla officerare ska ha samma ranson som manskapet.
Jag är ledsen, men det är en regel att duka fram tre tallrikar.
Självklart har vi rätt till tre tallrikar per måltid.
Det har ni helt rätt i.
När man tänker på det...
...var det synd att större delen av flottan förstördes.
Vi har fortfarande några fartyg kvar-
-men nu har vi väldigt liten slagkraft från både luften som från havet.
Vad är det du säger?
Har du inte hört om sjöslaget?
Amiral Ozawas hangarfartyg och plan förstördes.
Högkvarteret vilseleder inte bara folket, utan även oss.
Om jag får säga min mening, general...
...så borde vi sänka den här ön till havets botten.
Och trots det, kom du hit?
Jag antog att dina män skulle behöva alla stridsvagnar jag kunde ta med mig.
Varsågod.
Här är det. Här kommer fienden att gå iland.
- Spring! SPRING...! - Vad?
...som om du vore fienden! Sätt fart! Vilket håll skulle du ta?!
Spring... ditåt! Fortsätt... och andra hållet!
Fortsätt!
Jag tror vår general har blivit galen.
Se på hans pistol.
Den kommer nog från en död amerikan.
Kanske det.
Rasten är slut! Tillbaka till arbetet!
Mår du inget bra, Kashiwara? Du ser lite blek ut.
Jag mår bra. Det är det här jävla vattnets fel.
Men-jag-måste-gå.
Vi ska byta strategi.
Vi gräver grottor i Motoyama, Higashiyama och Suribachiyama.
Vi bygger underjordiska fort där vi slåss till slutet.
- Hur gör vi med strandförsvaret, sir? - Det behövs inte.
Det är vår frontlinje, hur ska vi vinna utan den?
Hayashi, vet du hur många bilar Amerika producerar på ett år? Fem miljoner.
Så underskatta aldrig din fiende. De tar sig över stranden förr eller senare.
Placerar vi soldaterna där, finns det inget hopp för seger.
Män kommer att dö, det är ofrånkomligt...
...och jag har aldrig hört talas om att försvara en ö utan strandförsvar.
Det vore slöseri med tid att börja gräva tunnlar nu.
Vi borde tvinga fienden närmare ön och omringa dem.
- Jag håller med, det verkar vettigast. - Ohsugi, vet inte marinen?
Flottan har blivit förstörd. Ön är helt isolerad.
Imorse fick jag nya order från högkvarteret-
-att resterande plan ska skickas till Tokyo, för att försvara fastlandet.
Skandal! Hur ska vi då kunna slåss?
Vi har inte tid att diskutera mer. Vi borde bege oss tillbaka.
Kära mor, idag blev jag tilldelad en ny trupp.
Jag kan inte berätta mer om omplaceringen. Ta vara på dig.
- Se på den här bilden. - Det ser ut som ett dyrt slott.
Vet du till vem slottet byggdes?
Till en som redan dött.
De måste ha haft mycket pengar, för att bygga ett slott till en död.
Varför läser du den? Vi kommer ändå aldrig att kriga där.
Vi kan vara glada om vi får ett hål i marken när vi dör.
Säg inte så, det betyder otur.
- Är det här 312:e? - Det stämmer.
- Jag är Nozaki. Det här är Saigo. - Jag heter Shimizu.
Shimizu, du kan lägga din sovsäck där.
Det finns en ledig plats där bak.
Bry dig inte om honom. Hans vän Kashiwara har precis dött.
Det var hans plats.
Vi ska alla dö. Det är planen, eller hur?
Att dö för sitt land är en ära.
Kashiwara dog i dysenteri.
Shimizu, var kommer du från?
Kanagawa-ken.
Ozawa är väl därifrån, är du inte?
Det stämmer.
Var fick du din utbildning? Vi har kanske gått i samma skola?
- Nej, jag fick min utbildning i Tokyo. - Det fick jag med, var då?
"Koho Kimmu Yoin Yoseijo."
Varför tror du att de har placerat en militärpolis i vår trupp?
Jag vet inte.
Han bär inget vitt armband. Han är ingen militärpolis.
Han gick på militärpolisskola.
Han kanske blev utsparkad?
Han beter sig som en militärpolis.
Se på hölstret. Det är ingen standardutrustning.
Han kanske är här för att spionera på oss?
- Varför skulle han vara det? - Dina brev kanske?
Du borde vara försiktigare.
Grässoppa igen?
Kuribayashi sparar maten till slaget.
Vi är döda innan amerikanarna kommer hit.
Man skulle kunna tro att med allt jag gjort för det här kriget...
...att vi skulle få äta kasuterakakor eller smörgåsar.
Jag och min fru drev ett bageri i Ohmiya.
När man fortfarande kunde tag i socker sålde vi ampan och kasuterakakor.
Hur som helst, militärpolisen... brukade komma och ta vad de ville.
För kriget...
För landet...
Men varför bröd?
De sprang i vår klädaffär också.
När vi började göra smörgåsar... så tog de dem också.
När köttet var slut och vi bara hade bröd kvar, så kom de i alla fall.
Till slut tog de vår utrustning, för metallens skull...
...och vår verksamhet var utslagen.
Jag skulle ha blivit fiskare istället.
Det måste vara svårt för din fru... att vara utan affär och make.
Säg till dem att de går. Vi har inget att sälja.
Gratulerar! Din man har blivit inkallad.
Tack så mycket. Jag är glad få tjäna mitt land.
Vi ska be för din framgång.
Jag ber er! Vi har bara varandra.
Behärska er! Det här är inte rätt tidpunkt.
Vi har skickat våra makar och söner i krig.
Alla måste dra sitt strå till stacken.
Ni har åtminstone en liten på väg som kan föra ert namn vidare.
Jag kan inte äta, när du är så där.
Vad ska jag ta mig till om du dör?
Än ligger jag inte i en kista.
Männen kommer aldrig tillbaka.
- De kommer inte låta er återvända. - Oroa dig inte.
Och jag som är jag med barn.
Hör du mig?
Det är din pappa.
Lyssna på mig.
Du får inte berätta för någon det jag nu kommer berätta för dig.
Det är en hemlighet.
Jag kommer att komma tillbaka hem till dig igen.
Snabba på!
Fienden närmar sig!
Varför slösa tid på att gräva tunnlar? De kommer att dö allihop ändå.
Han övervägde i alla fall till att ha betongvärn på stranden.
Ni ville träffa mig, sir?
- Vill ni ha något att dricka? - Nej tack.
Ni ser lite blek ut.
- Det är på grund av vattnet. - Det låter inget vidare.
Varför åker ni inte tillbaka till fastlandet för att vila upp er?
Jag har begärt att amiral Ichimaru ska bli er ersättare.
Att gräva tunnlar är slöseri med tid.
General, ön kommer inte att klara sig utan flottans hjälp.
Vi borde slåss tills vi dör.
Tunnelgrävandet kan verka meningslöst.
Att hålla stånd på Iwo kan verka meningslöst.
Hela kriget kan verka meningslöst.
Men, att ge upp? Vi ska försvara ön till vår död!
Till sista soldaten!
Om våra barn kan leva säkert ytterligare en dag...
...är det värt att försvara ön den extra dagen!
Om ni har någon stolthet kvar som officer...
...ber jag er att tillfråga högkvarteret om att skicka förstärkning.
Så ryktet stämmer? Jag trodde inte på det.
Jag är bara tacksam över att få lämna den här ön.
Vi har inte alltid varit ense, men jag är ledsen över att se er lämna oss.
General Hayashi, nu är det upp till er.
Kuribayashi hör hemma bakom ett skrivbord.
Det är många som tycker som ni, sir.
Hör upp! Amerikanarna kommer troligtvis att landstiga här.
Vi sätter upp kulsprutenästen, här... här... och här.
Faktum är att de kommer att överträffa oss i antal överallt.
Men vi har en fördel...
Vet någon vad det är?
Amerikanarna är svagsinta och underlägsna den japanska soldaten.
- Varför är det så? - De är inte lika disciplinerade...
...och de låter sina känslor komma i vägen för plikten.
Det är rätt.
Det här är uniformen som de amerikanska sjukvårdarna bär.
Han är ert mål.
Amerikanarna riskerar allt för att skydda honom.
- Är det uppfattat? - JA!
General, kan jag få prata med er?
Jag skulle hålla ett extra öga på generalmajor Hayashi.
Tack, Nishi... men vi har inte tid att tänka på det nu.
Vi måste tänka igenom vad vi kan göra nu.
Amiral Ichimaru.
Rapporterar för tjänstgöring, sir.
Tack för att ni kunde komma på så kort varsel.
Jupiter!
Jupiter.
Yamazaki... varför sitter du bara här? Hjälp oss...
Jag tror han skriver om oss i sina rapporter.
Han skriver ett brev bara.
Det har gått två månader, han hade nog rapporterat oss vid det här laget.
Hur kan du vara så säker?
Kommer de någonsin att sluta?
Dag och natt, dag och natt...
...det driver mig till vansinne!
Om de tänker invadera... varför skyndar de inte sig på och gör det?
Tako-Chan, kycklingarna som föddes för två månader sedan har blivit så stora.
Varje dag, leder deras mor dem till maten...
...men de ställer till det för mig, de äter upp alla grönsaker.
Den amerikanska flottan har lämnat Saipan.
Så de är på väg. Gör klart trupperna.
Tiden har kommit då det är dags att ni visar ert verkliga jag.
Som soldater i den imperiska-armén... litar jag att ni slåss med ära.
Den här ön är viktig för Japan.
Skulle den falla i fiendens händer...
...så kommer de att använda ön som bas till att attackera vårt hemland.
För fastlandet...
För vårt hemland... Till siste man.
Vår plikt är att stoppa fienden här. Ingen...
...får dö förrän ni har dödat minst tio fiendesoldater.
Räkna inte med att ni kommer hem vid liv.
Jag kommer hela tiden att stå i första ledet.
Länge leve kejsaren!
Ta vara på dig.
Jag kommer att slåss tappert till slutet, till Yamatos ära.
Mitt hjärta kommer alltid att vara med dig.
Takeichi.
Varje hushåll är tilldelad en väska för att tillverka krut.
Vetskapen att det ska användas i strid gör mig orolig.
Taro och Yoko skrattar åt mig för det.
Takano som har evakuerats till Nagano mår bra.
Jag ber för din säkerhet.
Din tillgivne, Yoshi.
Nu kan ingen skjuta mig längre.
Fint bälte. Min fru har skickat ett till mig också.
Det verkar som om herr militärpolis inte har något bälte, eller?
Han kanske tror att den ska skära sig mot uniformen.
Han kanske inte är vidskeplig.
Hans mamma har gjort ett till honom.
- De kanske försöker sänka ön. - Jag har ont i huvudet.
Hur många skepp tror ni det är därute?
30 kanske till och med 50.
- De måste vara riktigt nära. - Jag måste gå och pissa.
Håll dig borta från avloppet. Det är därifrån dysenteri sprids.
- Vart ska jag gå då? - Det finns en kruka i änden av grottan.
Skitkrukan är full. Någon borde tömma den.
Om någonting händer krukan...
...så kommer du få bära ut skiten med dina bara händer.
Skämtar ni med mig? Varför ska ni hacka ni på mig hela tiden för?
Tack, Gud. Jag tar tillbaka allt jag sa tidigare.
- Ska vi ge eld? - Inte än.
Manskapet vill ge eld.
Skjut inte!
De kommer att ta stranden om vi inte gör något.
Avvakta tills stranden är fylld.
Sätt igång. Ge eld!
Ge eld! Ge eld!
Kitakubo-enhetens kanoner är förstörda. Skyttevärnen på stranden är förstörda.
Allt annat är intakt och fiendens förlust uppskattas till över 1 000 man.
Att de skulle förstöras var oundvikligt. För övrigt, bra nyheter.
- Hur går det vid Suribachi? - Styrkan där är intakt.
- Och fienden? - Uppskattningsvis 20 000 man.
De måste vara fler än så. De har fortfarande folk kvar på båtarna.
Deras front går mellan Suribachi och landstigningszonen i söder...
...och Chadoriflygfältet i söder.
Det var som jag trodde... båda flygfälten.
De attackerar från två fronter.
Det här är inte tillräckligt! Jag behöver mer ammunition.
Saigo! Ta hans plats!
- Maskingeväret är skadat. - Använd geväret!
Vad håller du på med, din idiot?! Du är opålitlig!
Rapportera till överste Adachi att vi behöver ett maskingevär.
Snabba på!
- Överste Adashi ber om förstärkning. - Det har vi inte råd med.
Säg till honom att han får hålla ut.
Skjut dem!
- Vad är det för fel? - Vi har slut på ammunition!
General, vi håller på att förlora Suribachi.
Allt är förlorat, jag anhåller om att få leda ett självmordsuppdrag.
Nej, ni måste hålla dem borta. Slå ihop styrkorna i de norra grottorna.
Jag har misslyckats och jag ber att få dö med mina mannar.
Överste, nej. Det är en order!
Adachi.
Adachi!
Sir, kapten Tanida anhåller om fler maskingevär.
Det är över.
Självmord... är den enda lösningen.
Men...
Ta det här till din befälhavare.
Jag hörde att general Kuribayashi beordrade överste Adachi att fly.
Tyst!
Att fly är den feges väg. Sitt ner!
För...
...vi är...
...kejsarens ärade soldater.
Något vi aldrig får glömma bort.
Den enda utvägen för oss... är att dö en ärofull död.
För det är vårt öde... att finna plats vid Yasukunis helgedom.
Där kommer vi att träffas igen.
Givakt!
Farväl, soldater!
Halt!
- Du borde dö som en hedersvärd soldat. - Shimizu, lyssna på mig...
...vi kan fortfarande ansluta oss till trupperna i norr.
- Våra order är att stanna här. - Jag hörde Kuribayashi säga det.
Det var vad han sa...
...över radion. Jag ljuger inte.
Vi kan antingen dö här... eller fortsätta att slåss.
Vilket av alternativen tjänar kejsaren bäst?
Vilket av dem?
- Vart leder den här gången? - Den kommer ta oss närmare Motoyama.
Vem har beordrat er reträtt? Var är resten av männen?
- De är döda. - Samma för oss.
Det borde finnas en utgång i närheten.
Du trodde väl inte att du skulle kunna spränga och bränna oss levande?
Nej! Snälla!
- Har vi hört något från Suribachi? - Nej, sir.
Skicka då en budbärare!
Löjtnant Oiso har beordrat oss att möta upp dem vid östra grottan.
Vi ska försöka springa till Motoyama. Det finns inget skydd på över 2 km.
Var och en för sig själv.
Vi ses på snart igen, om inte så ses vi i nästa värld.
Håll dig undan och spring inte med de andra, där kommer fienden att skjuta.
- Det är fegt! - En död soldat gör ingen nytta.
Framåt!
Vänta tills spårljuset slocknat.
- Var är budbäraren? - Han kom aldrig tillbaka.
- Då går jag dit själv. - Deras radio fungerar fortfarande...
...varför inte dem på den, sir?
De här männen har retirerat från Suribachi, sir.
- Vad heter ni? - Saigo, från 312:e.
Shimizu, rapporterar till tjänstgöring.
- Flydde ni från Suribachi? - Ja!
Hur vågar ni! Det var er plikt att dö på er post.
Ni skulle ha dött... tillsammans med era kamrater.
Ni är en skam.
Ner på knä.
- Men, sir... - Ner på knä, sa jag!
Jag vill inte att ni ska döda mina soldater i onödan.
Sänk svärdet. Sänk det!
Vad är det som pågår här?
De har flytt från Suribachi.
Det var jag som gav ordern att de skulle ta sig till grottorna i norr.
Ursäkta mig, general...
...men vi har förlorat... Suribachi.
Eftersom Suribachi har fallit så kommer fienden att...
- ...flytta sina trupper mot sluttningen. - Vi måste flytta högkvarteret norrut.
Ito... slåss för dina fallna bröder...
...till slutet.
Ställ er upp!
Generalmajor Hayashi ska leda en attack. Vi ska ansluta oss med honom.
Men... Kurubayashis order var att vi skulle stanna i grottorna.
Löjtnant Ito säger att Kuribayashi är en svag amerikasympatisör.
Vi ska ta tillbaka Suribachi.
Var hittar jag generalmajor Hayashi?
- Jag vet inte, sir. - Vem har befälet?
Jag vet inte, sir.
Stanna här tills jag har beslutat hur vi ska göra.
Vi kommer att dö.
Tillbaka! Vi hämtar förstärkning.
Varför deltog inte ni i attacken?
Sitt inte bara där som råttor! Ut och slåss med er!
- Var är er befälhavare? - Vi har inga order om att anfalla.
Har ni inte fått några order från general Hayashi?
Kuribayashi annullerade den. Det blir inget anfall.
Vi ska ta tillbaka Suribachi... med eller utan Kuribayashi.
Anfallet har redan börjat. Få ordning på era mannar.
Ska jag behöva påminna er om er rang?! Er respektlöshet mot högre befäl...
...gör att ni utsätter männen för onödiga risker.
Jag föreslår att ni går tillbaka till grottan och lämnar över ert manskap.
Då gör vi det själva.
- Det strider mot reglementet. - Det var han som försökte döda oss.
Han bryr sig inte längre.
Jag tänker inte gå tillbaka.
Jag har fått nog av att slåss i grottor.
Jag sätter er under överstelöjtnant Nishis kommendering.
Själv tänker jag slänga mig under en av fiendens stridsvagnar.
Jag tänker oskadliggöra en av dem.
Det här är brådskande.
Vad är vår status?
Vi förlorade 1 000 män i attacken på chidoriflygfältet.
Varför? Jag gav strikta order att de inte fick begå självmord.
Det verkar som om ordern att retirera inte lämnades över till alla sektioner.
Hayashi. Fan ta dig! Och den amerikanska framryckningen?
De har en bataljon är på väg norröver och vi slåss längs den västra banken.
Bra, för när de korsar den västra banken, kommer de vara omringade från tre håll.
- Det här kom precis. - Läs det.
Det är från högkvarteret...
"Vi beklagar, men vi kan för tillfället inte skicka förstärkningar till Iwo.
Vi hoppas att ni kommer att strida ärofullt... och dö för ert land."
- Hämta hit honom! - Ja, sir.
Ni två, hämta hit honom.
Lägg honom där.
Ska jag döda honom?
- Nej, plåstra om honom. - Men sir...
Hade inte du velat bli behandlad på samma sätt? Endo, plåstra om honom.
Men vi har redan dåligt med morfin som det är.
- De vägrade behandla en japansk soldat. - Har du någonsin träffat en amerikanare?
Plåstra om honom.
Endo?!
Stridvagnar, var håller ni hus?! Kom och ta mig!
Endo? Hur är det med fången?
Han är vaken, sir.
Jag ska förhöra honom och se om jag får fram någon information.
- Var kommer du ifrån, soldat? - Marinen, A-kompaniet.
Okej, soldat, jag menade, vad heter din hemstad?
Jag bodde i Kalifornien en tid.
Känner du till Mary Pickford och Douglas Fairbanks?
Visst, det gör väl alla.
De är mina vänner.
De var gäster hos mig i Tokyo.
Det var som attan. Är du en kändis?
Jag var med i olympiska spelen 1932, som gick i Los Angeles.
Är det sant?
Här är en bild på mig och min vinnarhäst.
Det var som attan.
Jag kommer från Oklahoma.
- Tadamichi. - Sam.
Fan, jag har fått nog av det här. Jag tänker ge upp.
Arrestera mig. Jag bryr mig inte längre.
Det är väl därför du är här? För att rapportera illojala tankar.
Jag placerades här för...
...att jag blev avskedad från militärpolisen.
- Avskedad? - Ja.
Jag hade bara tjänstgjort i några dagar.
Shimizu... du måste vara mer bestämd.
Visar du nåd kommer de bara att utnyttja dig.
Det är opatriotiskt. Lös det, Shimizu.
- Ni har ingen flagga uppsatt! - Jag ber om ursäkt.
Min man har dragit ut i krig och jag kunde inte sätta dit den själv.
Det är opatriotiskt att inte ha den uppsatt.
Om ni hjälper mig så ska jag genast sätta upp den.
Få tyst på hunden.
- Hursa, sir? - Hunden är ett otyg, den stör.
Jag ber så hemskt mycket om ursäkt.
Shimizu, ta hand om den.
Vi kan inte ha en hund som stör.
- Ta ut hunden på baksidan. - Men det är bara en hund-
-det kommer inte att hända igen.
Ta den till baksidan! Och håll barnen inomhus.
Skynda på.
Ta in den och se till att den är tyst och släpp inte ut den igen.
Javisst, tack så hemskt mycket.
Det är omhändertaget, sir.
Försöker du förlöjliga mig?
Kan du inte ens skjuta en hund, så klarar du inte heller av kommunisterna.
Du är opatriotisk!
Jag blev utskriven på grund av upproriskhet och sen skickades jag hit.
Var inte ledsen, Shimizu.
Nu är det bara fienden som hatar dig.
Jag skyller inte på hunden.
"Taro... ikväll var jag på min avskedsfest.
Alla fruar var med, så det var mycket liv.
Hälsandet på alla kvinnorna... hindrade mig från att njuta av maten.
Mina damer och herrar, skulle jag kunna få er uppmärksamhet?!
Kvällens hedersgäst... kommer från kejsardömet Japan.
Kapten Kuribayashi...
...som tecken på vår vänskap vill jag överräcka den här gåvan-
-en Colt 45 från 1911. Något som varje kavallerist har användning för.
Tack för den här underbara gåvan och vänskap, jag kommer att sakna er.
Varsågoda och sitt och njut av middagen.
Den är vacker.
Då frågar vi kapten Kurry.
Kapten? Jag hoppas ni inte har något emot om jag kallar er för, Kurry?
Kapten?!
Vad skulle du tycka om Amerika och Japan började kriga?
Jag tror... att de skulle bli utmärkta allierade.
Jag tror hon menade "mot" varandra.
U.S.A är det sista landet som Japan skulle slåss emot.
Men om det skulle hända... så skulle jag tjäna mitt hemland.
Menar du verkligen att du skulle skjuta Birdy om han var på andra sidan?
Jag måste följa mina övertygelser.
Menar du dina övertygelser, eller ditt lands?
- Är inte det samma sak? - Så talar en sann soldat.
Vad hemskt. Birdy, då innebär det att du kommer att dö.
Nej, nej...
Sam?!
- Är det information om fienden? - Nej, bara ett brev.
Det är från hans mor.
"Sam... jag har skickat ett par böcker som du kan läsa.
Jag hoppas du tycker om dem. Igår grävde hundarna sig under staketet.
De sprang runt överallt i grannskapet.
När vi väl hittade dem... hade de redan skrämt Harrisons tuppar.
Oroa dig inte för oss. Ta hand om dig och kom tillbaka oskadd.
Kom ihåg vad jag sa till dig...
...gör alltid det som är rätt... för att det är det rätta.
Jag ber för att kriget ska ta slut och att du kommer hem.
Kära hälsningar, Mor."
- Inkommande! - Ta skydd!
Endo! Endo!
- Vi har slut på medicin, sir! - Det är okej. Gå och hjälp de andra!
- Okubo, kom hit. - Jag kommer.
Hur har vi det med ammunition?
Dåligt, sir.
Granatkastarna har blivit utslagna, och maskingevären har ingen ammunition.
Vi har bara våra gevär kvar.
Okubo... du har nu befälet över manskapet.
Vi kan inte hålla området längre. Du måste ta manskapet norrut.
Ta resten av maten och ammunitionen vi har kvar.
Hur blir det med er, sir?
Jag har tröttnat på att dela den här grottan med er.
- Det är en enmansshow från och med nu. - Vad pratar ni om, sir?
Er första order... blir att hitta vatten.
Soldater... gör ert bästa.
Gör det rätta... för att det är det rätta.
Är det uppfattat?
Jag ska se till att de skickar över medicin och mat till er.
Det har varit en ära...
...att få ha tjänstgjort... under ert befäl!
Utgå!
Okubo.
- Ja, sir? - Kan du räcka mig mitt gevär?
Förlåt mig, Okubo.
- Har vi hört ifrån amiral Ichimaru? - Nej, sir.
Har vi hört något från Nishi eller Hayashi? Skicka budbärare!
Det har vi. Flera stycken, men ingen har kommit tillbaka.
Det går inte att planera strategi på det här viset!
Saigo, jag har funderat på det som överstelöjtnant Nishi sa.
Han hade rätt.
Jag vet ingenting om fienden. Jag trodde alla amerikanare var fegisar.
Men det är de inte.
Jag har alltid trott... att de var vildar...
...men den amerikanska soldaten...
...och det hans mor skrev...
...var samma som min mor skulle ha skrivit.
Jag ska fullfölja min plikt till min general...
...och vårt land...
...men jag tänker inte dö för intet.
- Vad tänker du på? - Du har inte...
...levt länge nog för att inse...
...vad det är du offrar.
Saigo...
...vill du kapitulera tillsammans med mig?
De... kommer att märka om vi försvinner tillsammans.
Gå först du så hittar jag på en ursäkt.
Sen letar jag tag på dig, vi är borta innan de hinner märka något.
Låtsas att du har dysenteri. Visa mig din dysenterimin?
Det får duga.
- Vart ska du? - Jag har dysenteri.
Du tänker ge upp, eller hur? Om du ska det, vill jag följa med.
- Jag har fått nog av det här kriget. - Tyst!
- Hallå! Vad håller ni på med? - Han är dålig, det kan vara dysenteri.
Stanna där ni är! Stanna!
De blev kanske rädda, sir?
Miura, du har vakten. Se till att inga fler deserterar.
- Sir, uppe på åsen. - Skjut inte.
Ta det försiktigt.
Ner med honom.
Inga fler vapen? Ge honom lite vatten.
Flytta bort honom dit.
- Då rör vi på oss. - Hur gör vi med fångarna, sir?
Ni båda... stannar och vaktar.
- Då går vi. - Kom igen.
Vilken enhet tillhör du?
Higashiyama, 314:e.
Hoppas vi slipper vakta dem hela natten.
Har du hört att...
Jag hörde att de skulle ge oss mat.
Mat...
Det låter bra.
- Vi kan ta dem tillbaka till stranden. - Skämtar du eller?
Jag är från Yokohama.
När det här är över, kan du komma på besök.
Vi skulle bli enkla måltavlor om vi hade dem med oss.
Jag har en bättre idé.
Löjtnant!
Låt det här bli en läxa för alla...
...som tänker ge upp.
Vi måste ta oss igenom korselden för att ta oss till fronten.
Hör upp! Vi måste ta oss till den där grottan och sen vidare därifrån.
Slösa inte på ammunitionen! Slösa inte på ett enda skott.
Skjut inte hur som helst.
General! Det här är Nishis trupp och överlevande från Suribachi.
Finns det några officerare?
Ni har gjort ett bra jobb att ta er hit. Fujita! Ge dem vatten.
Jag är ledsen, sir. Det finns inget mer vatten.
Jag är ledsen. Ni får åtminstone vila.
Du ser bekant ut.
Det var du som nästan blev av med huvudet.
Det var den andra gången som ni räddade mitt liv.
Den första gången var när ni landade på ön.
Nu minns jag. Allt händer i treenighet.
Hanako...
Det här brevet kommer troligen aldrig att komma fram...
...men det är tröstande för mig att skriva.
I fem dagar har vi varit utan vatten och mat.
Vi har gjort obeskrivliga saker för att kunna överleva.
Det går inte längre att fly. Men...
...det enda jag kan tänka på, är dig och barnet.
Gräv upp några maskar.
Visst.
Slaget börjar närma sig slutet... vi har varken ammunition, eller vatten.
Alla som överlevt kommer att delta i en sista attack.
Jag ber för seger och för rikets säkerhet.
Jag har tagit farväl till mitt land. För jag har inte fullföljt min plikt.
Nu när ammunitionen är slut så kommer sorgligt nog alla att dö.
Har du tagit dig hela vägen från Suribachi?
Det måste ha varit tufft.
Ja, sir.
- Ni måste vara en exceptionell soldat. - Nej, sir.
- Jag är bara en simpel bagare. - Jasså, du var bagare.
- Familj? - Fru...
...och en dotter som föddes förra sommaren.
Jag har inte träffat henne än.
Det är underligt.
Jag lovade min familj att slåss till min död...
...men tankarna på min familj gör det svårt att hålla det löftet.
Ett radiomeddelande från fastlandet.
Till general Kuribayashi och hans trupper som slåss för sitt land-
-nu kommer barn från Kuribayashis hemstad kommer att sjunga för er.
Jag vill att du stannar kvar och bränner alla dokument och min soldatkista.
Allt händer i treenighet.
Vi ska utföra en massiv attack. Även om Japan har förlorat...
...ska folket en dag lovorda vår hängivenhet.
En dag kommer de att sörja och be för våra själar.
Ni ska vara stolta över att få dö för ert land!
För det kommer alltid att finnas där för er.
Framåt! Attack!
General!
- Lugn! Täck honom. - Skjut inte.
Det räcker nu.
Tack, Fujita.
Det är en order.
General?
Du igen?
Jag har en tjänst till jag skulle vilja be dig om.
Begrav mig...
...så att ingen någonsin kommer att hitta mig.
Taro... snart är jag hemma igen.
Jag är glad över att få åka tillbaka till Japan...
...men jag är ledsen över att jag måste lämna mina vänner.
Jag körde hem... men... det är så ensamt att köra själv.
Är det här fortfarande japansk mark?
Ja...
...det är fortfarande Japansk mark.
Försiktigt! Det kan vara en fälla.
Var försiktig!
Det är säkert.
Kolla, vad jag hittade!
- Vi har hittat en som gömt sig! - Ta hit honom!
Lägg ner spaden. Är det någon här som kan japanska?
Lägg ner spaden bara. Lugn.
Är du okej?
- Ska jag skjuta honom? - Ingen kommer att skada dig.
- Ska vi skjuta honom, löjtnant? - Nej, skjut inte.
Din galna...!
Försiktigt.
- Vad har de hittat? - Jag vet inte.
Vad är det för något?